Jon! Tulin sanomaan näkemiin.
Kunpa sinun ei tarvitsisi lähteä. -Lupasin olla vain viikonlopun.
Näytät ihastuttavalta.
Onko pojalla vielä nälkä?
Sinäkin lähdet viikonlopuksi kotiin. Voisimme mennä samalla junalla.
Saisimme kaksi tuntia 45 minuuttia. -Sinulla on valmiit suunnitelmat.
Fleur!
Kestäisipä matka ikuisesti.
Ilmoitan neiti Hesterille.
Olisit ilmoittanut tulostasi. -Hester-täti.
Kaikki on ylösalaisin. Voi sentään...
Eikö Fleur ole vielä tullut maalta? -Ei.
Taulu vanhasta raatihuoneesta? -Jostakin on saatava ruokarahat.
Rouva Dartie. -Soames...
Paljonko sait? -Vain 90 puntaa.
Mitä nyt? Taasko Dartien velkoja? -Satamatyöläisten lapsille. On lakko.
Sitten heidän on palattava töihin. -Se on periaatekysymys.
Samoin oman perheen elättäminen. -Pyydän tuomaan sherryä salonkiin.
Mikä sinun on? -Jolyon kertoi Fleurista ja Jonista.
Ikään kuin minä heitä rohkaisisin. Valin ei olisi pitänyt kutsua Fleuria.
Mutta minä... -Heidät on pidettävä erillään.
Isän nuuskarasiakin?
Eikä sanaakaan Annettelle. Kaikki on sinun aikaansaannostasi.
Olet henkilökohtaisesti vastuussa.
"Henkilökohtaisesti vastuussa"! En tiennyt mitään.
Toivottavasti annoit samalla mitalla. -Jonain päivänä tapahtuu vielä murha.
Kuristaminen olisi liian kilttiä. -Saisipa opetuksen.
Monsieur Profond on täällä.
Hän tarjoaa minulle lounaan. -Niinkö?
Lopeta, Monty. Hän sanoi sen eilen. -Luulin asioiden jo edenneen.
"Edenneen"?
Rouva Dartie... - Dartie.
Kuulin että teillä on tapaaminen. -Onko sinulla jotain sitä vastaan?
Ei tietenkään ole. - Eihän, Monty? Lähden joka tapauksessa.
Kunhan Freddien ei tarvitse tarjota. -Vakuutan ettei sellaista tapahdu.
Olkoon menneeksi sitten.
Entä se liikeasia, joka esti sinua viemästä Freddieä eilen teatteriin?
Onnistuiko se hyvin?
Sähke! Hän tulee 14.23:n junalla. Hän kävelee joen rantaa kotiin.
Hän lähtee pian uudelleen. Täällä ei ole hänelle mitään.
Järjestämme viikonloppukutsut.
Hänen on aika alkaa tavata nuoria miehiä.
Joko haluat naittaa hänet pois? -Sitä haluan viimeiseksi.
Mutta hänen on aika opetella seuraelämää.
Sitten laadin vieraslistan. Varmaan jotkut ystävistämme voivat tulla?
Muutama. Mutta se on Fleurin juhla.
Sinun on kutsuttava Winifred. -Se merkitsee Dartiea.
George-serkku? Entä Winifredin ystävä Profond?
Silloin Dartie kyllä älähtää. -Epäiletkö että hän ja Winifred...?
Ei vakavassa mielessä. Profond ei ole naimisiin menevää tyyppiä.
Herra Forsyte. -Herra Mont. Fleur tulee puolessa tunnissa.
Meidän on kerrottava kaikille. -Meistäkö? Tuskin vain.
Ei vielä pitkään aikaan. Onhan heilläkin oma salaisuutensa.
Mitä se riita mahtaa koskea? -Joku varmaan murhattiin.
Isäsi oli aikaisemmin naimisissa. -Niin, kahdesti. Vaimot kuolivat.
Siinä näet! Äitisi saa olla varuillaan. Otan vielä selvää siitä.
Missään tapauksessa emme kerro vielä tästä. Onko selvä?
Rakastan sinua. Heidän salaisuutensa ei muuta sitä.
Fleur? -Isä on lähettänyt etsintäpartion.
Meidän on mentävä eri teitä.
Ajattelen sinua joka minuutti.
Tavataan pian. -Huomenna yhdeltä Green Parkissa.
Pystyn kyllä tulemaan kotiin ihan itse, kiitos.
Lähdin veneellä sinua vastaan. Olen kaivannut sinua. Et kirjoittanut.
Postimerkkien tuhlausta. -Älä murskaa sydäntäni.
Olen halunnut sanoa sinulle jotakin. Rakastan sinua, Fleur Forsyte!
Etkä rakasta. -Rakastan.
Vien sinut kauas mustalle mantereelle. -Älä, kaadat veneen!
Afrikka, täältä tullaan.
Siitä sait. -Sinähän upotat meidät.
Siitä sait... Ei, lopeta!
Hienoa että olet taas kotona.
Katsos kuka tuli. -Jon.
Kerro kuulumiset. -Terveisiä Hollylta ja Valilta. Hevoset voivat hyvin.
Nousin viideltä ja tein töitä iltaan.
Miehet kiusasivat minua mutta olivat silti reiluja.
Ja onko Fleur siellä?
Minkälainen hän on? -Menettelee. Ihan mukava.
Minulla oli niin kiire että ehdin tuskin nähdä häntä.
Holly lähetti terveisiä. Sanoinkin jo.
Menen vaihtamaan vaatteita. On hienoa olla taas kotona.
Minua pelottaa, Jolyon.
Hän ei ole koskaan ennen ollut noin välttelevä.
Hän on korviaan myöten rakastunut.
Jos seurustelu jatkuu, en näe häntä enää koskaan.
Poikamme menettäminen Soamesille olisi täydellinen kosto.
Mitä pitäisi tehdä? Kiellämmekö heitä tapaamasta?
Ei, olemme yrittäneet sitä jo. He ovat malttamattomia ja Fleur on kekseliäs.
Viedään hänet lomalle. -Hän ei ikinä lähtisi.
Puhun hänen kanssaan. Hän saisi muuta ajateltavaa. Menkää Pariisiin.
Mutta entä sinä? -Minä pärjään. Teillä olisi hauskaa.
Täällä on hienoja valokuvia, Jon.
Kun minä lopetin koulun, isoisäsi vei minut matkalle. Se oli hienoa.
Kun olimme ltaliassa, päätin että minusta tulee taiteilija.
Ellen olisi lähtenyt sinne, olisin ehkä jäänyt perheyritykseen kuten muut.
Tunnen sinut, isä. Mitä ajat takaa?
Lähde lomalle äidin kanssa. -Lupasin Maplelle auttaa töissä.
Hän rakastaa sinua yli kaiken. -Niin minäkin häntä.
Lähde lomalle niin hän ilahtuu. -Tuo on epäreilua.
Uudet juhlatko, isä? Se on ihana ajatus, mutta...
Täytin juuri vuosia. Se maksaa. -Mutta tyttäreni ilahtuisi.
Ja mistä lähtien minun rahojeni tuhlaaminen huolestuttaa sinua?
Rakas isä, en ansaitsisi sinua. Voimmeko tilata jazz-yhtyeen?
Pienen.
Tarvitsen uusia vaatteita. Voinko mennä kaupunkiin huomenna?
Tulen kanssasi. Koko päiväksi.
Sinä ja minä.
Voit auttaa minua valitsemaan jotain muodikasta juhliin.
Oletko elossa, isä? -En ole ollenkaan varma tästä.
Älä viitsi olla rasittava, isä.
Ehkä klubitakki. Mutta hattu...
Täydellistä. -Hyvin eleganttia.
Olkihattuko elegantti? Näytän aivan laivurilta.
Pötyä, sehän on kuin unelma. Pinkki olisi huolitellumpi.
Pinkki! -Hän ottaa raidallisen.
Entä klubitakki, sir? -Kyllä.
Housut? -Ne myös. - Ne ovat puutarhajuhlat.
Olenko nyt valmis? Sitten ajetaan taksilla asemalle ja kotiin lounaalle.
Minun on käytävä klubilla.
Käyn hakemassa postini.
Sitten odotan sinua asemalla. Älä viivy kauan.
Kiitos.
Olen pahoillani, isä halusi välttämättä.
Kolme kuukautta. En kestä sitä. -En minäkään.
Miksi suostuit siihen? Et voi rakastaa minua.
Tietenkin rakastan. Muuten, kuka se mies veneessä oli?
Hänkö? Isän ystävä. Michael Mont.
Hän on tyhmä, en välitä hänestä yhtään. -Tuleeko hän juhliin?
Sanoin ettei hän merkitse minulle mitään.
Minun mielestäni erossa olo ei muuta mitään.
Ei minunkaan.
Viimeinen suudelma.
Muista että tapahtui eron aikana mitä tahansa, jatkamme tästä mihin jäimme.
Miten niin "tapahtui mitä tahansa"?
Olen uskollinen sinulle. Lupaan sen.
Aina ja ikuisesti.
Minun on kysyttävä jotakin.
Jon Forsyte. -Mitä hänestä?
Olitte yhdessä Val Dartien luona.
Hänen takiaan viivyit siellä pitempään. Vai kuinka?
En ole tavannut Jonia kolmeen viikkoon. En ole puhunut enkä kirjoittanut.
Fleur... -Lupaan kunniasanalla.
Hyvät naiset ja herrat, täällä on lista turnauksen pelaajista.
Ei voi olla totta.
Pakko uskoa. Keikari Forsyte. -Miten muodikasta, Soames.
Kokosit melkoisen joukon ehdokkaita. -Katsoitko vanhasta osoitekirjasta?
Fleurin vanhoja koulutovereita jos välttämättä haluatte tietää.
Kuka sinun parisi on, Mary? -"M. Dartie".
Tästä tulee vielä hauskaa.
"M. McKenzie"? -M. Dartie?
En taida olla erityisen hyvä. -Sitten voimmekin harjoitella.
Kenet sinä sait? -Michael Montin. Ei minun ideani.
Hän on loistava. -Pelaamme pian. Harjoitellaanko?
En ole sillä tuulella. -Minä olen.
Sepä mukavaa. Olet varmaan Mary. -Cherry.
Menit lankaan. Cherry Brightonista.
Sinäkö sen keksit?
Minut ja Michaelin?
Arvasin sen.
Tiedän että olet siellä. -Noin helposti et pääse minusta.
Olet kiusankappale. -Olen hullaantunut.
Näytän sinulle hullaantunutta.
Haloo, Prosper!
Tyttäresi tanssii hyvin. -Kun partneri on oikea.
Samoin minä. Saanen ehdottaa quickstepiä ulkopuolella?
Anteeksi, Soames. Tulen pian takaisin.
Maailma on mätä. -Niin.
Epäreilua käyttää minun Freddieäni tekosyynä. Pahuksen katalaa.
En kestä sinun myötätuntoasi. -En ole ummistanut silmiäni.
Hän ei ole erityisen tahdikas vaikka turvautuikin tekosyyhyn.
Aivan Soamesin nenän alla.
Uskallan väittää että olet oppinut jotakin.
Katumusta. -Ymmärrän.
Sitä että olin sinulle uskollinen.
Tytöt tuolla nauravat sinulle. -Anteeksi kuinka?
Et ole ikinä aikuistunut. Et ole edes puoliksi yhtä vanha kuin poikasi.
Miksiköhän Val ei ole täällä? -Hevosten kanssa riittää töitä.
Hän häpeää sinua. -Älä viitsi.
Uhkapeli. Valheet.
Et ollut paikalla tai olit humalassa. Minkälainen esimerkki se on lapsille?
En tiedä ymmärränkö mitä tarkoitat. -Mieti sitten sitä, Monty. Mieti.
Ennen kuin on myöhäistä.
Tulkaa tanssimaan kaikki!
Katso häntä. Aivan lumoava.
Rystylyöntiäsi täytyy hioa. Tulen käymään.
Kiitos ihanasta viikonlopusta.
Mutta syötät hyvin.
Tule nyt, Dartie.
Etkö aio sanoa näkemiin vieraillesi?
Olet oikeassa.
Näkemiin, Prosper.
Olet rakastunut. Katsotte toisianne sillä tavalla.
Tuo on Prosperin auto. Hän on äidin kanssa.
Hänen piti opettaa äitiä ajamaan. -Eivätkö miehet olekin hirveitä?
Olet täysin väärässä. En ole rakastunut Michael Montiin.
Sinäkö se olet, June? Säikytit pahanpäiväisesti.
Mitä sanot? Puolessa tunnissa tänne. -Taitat vain niskasi.
Voi, voi. Täytyy istahtaa. Olen aivan loppu.
Oletko käynyt tohtori Liddlellä? -Tietenkin.
Mitä hän sanoi?
Lupaa ettet kerro Irenelle tai Jonille. Haluan kertoa itse. Se on sydän.
Se ei jaksa enää kauan. Liikaa rakkautta.
Ei se niin voi olla.
Se meitä kaikkia odottaa ennen pitkää.
Ei sinua. Minulla on vain sinut. Et voi kuolla.
En halua. Olen onnellisempi kuin koskaan eläissäni.
Mutta meidän on kohdattava se. -Miksi menetän aina kaikki rakkaani?
Et voi kuolla, olet Forsyte.
Kaikki puheet rakkaudesta... Entä minun rakkauteni sinuun?
Rakastan sinua enemmän kuin kukaan.
Kehen muuhun voisin tukeutua? En anna sen tapahtua.
Talo tarjoaa. Saanen onnitella mademoisellea hienosta esityksestä.
Mademoisellen mielestä le patron on maistellut viiniä liian innokkaasti.
Päinvastoin. Viini kirkastaa aistit.
Soitatte henkevästi. Samoin tekee monsieur, omalla tavallaan.
Poikani soittaa myös pianoa. -Niinkö, poikanne?
Kauanko viivytte Pariisissa? -Riippuu siitä koska kyllästymme.
Sitten huolehdin että viivytte pitkään. -Tuon painan mieleeni.
Poikanne luvalla. -Hän hakkailee.
Olen kyllin vanha huolehtimaan itsestäni. - Mitä sanoitte, monsieur?
Ehkä haluaisitte tanssia? -Miksipä ei?
Ja ehkä monsieur soittaa? -Selvä.
Mitä sinä odotat?
Päivää!
Oletteko retkellä? -Katselen vain. Kävelin asemalta.
Näin juuri aivan ihastuttavan talon.
Hyvänen aika... -Voitteko te hyvin?
Onko teillä vielä pitkä matka? -Vain pellon poikki.
Talo on siis teidän. Ihanaa.
Olkaa hyvä. Sitruunamehua. -Kiitos.
En tiedä nimeänne. -Cherry.
Jolyon. Jolyon Forsyte.
Ypöyksin ja ikävöimässä parempaa puoliskoaan. Voi, miltä kuulostan.
He ovat siis Pariisissa. -Niin, ovat olleet jo kuukauden.
Koska he tulevat takaisin? -Kuukauden päästä. Tai myöhemmin.
Kuulkaa neuvoaniv jos löydätte oman rakkaan, älkää päästäkö häntä pois.
Juokaa nyt, tai myöhästytte junasta. -Niitä menee lisää.
Olette aivan kuin poikani, ette piittaa seurauksista.
Viehättävää. Tulkaa, saatan teidät.
Kiitos sitruunamenusta. -Eipä kestä.
Kotona taas! -Olen täällä.
Siellähän sinä olet.
Sinä ja vanhat levysi.
Miten Cherry voi? -Hän on uuvuttava.
Mitä sinä ostit? -En mitään. Onko äiti tullut?
Eikö hän ollut junassa? -Ei.
Syödään silti tavalliseen aikaan.
Nyt hän ilmeisesti tulee. - Annette?
Ei hän juokse karkuun.
Istuitte tässä jo kaksi tuntia sitten. -Eikö hän olekin kaunis?
Kiitos. -Jatka.
Kerroinko että emme saa tavata? -Kolme kertaa. Mutta miksi?
Kukaan ei kerro. Suvussa tapahtui jotakin kauheaa. Olemme serkkuja.
Ette tee asioita helpoksi itsellenne. -Mahdotonta, olemme rakastuneet.
Aiomme elää aina yhdessä. -Vaikka jäisitte ilman perintöä.
Ehdottomasti. -Jonille ja Fleurille siis.
Fleur pitäisi sinusta. Tiedän sen.
Jon?
Kävitkö galleriassa? -Kävin, kymmeniä impressionisteja.
Ostin postikortteja.
Degas. Tytöllä on vallattomat silmät.
Oikein kaunis.
Poikaystäväsi kysyi sinua. -Mitä sinä tarkoitat?
Tiedät kyllä. Pidit tanssimisesta. -Onko se niin hirveää?
Mitä isä sanoisi? -Nauraisi.
Haluatko lähteä kotiin? -Haluan.
Niin minäkin.
Mikä yllätys!
Saitko sähkeen? -Noin tunti sitten.
Odota kun näet mitä minulla on.
Hei. Minulla oli ikävä sinua.
Olen kaivannut sinua niin.
Mikä sai sinut muuttamaan mielesi? -Se vain pahensi asioita.
Mitä kauemmin olimme siellä, sitä enemmän Jon kaipasi häntä.
Pelkään että se epäonnistui.
Jon? -Fleur!
Arvaa mitä? Löysin isän huoneesta valokuvan. Se oli piilossa.
No? -Se oli äidistäsi nuorena.
He olivat kai rakastuneita. Riita koskee sitä että hän ottikin isäsi.
Miksi me emme saisi olla yhdessä? -Muutamme sen. Isäsi ymmärtää kyllä.
Tiedän sen. Olen tavannut hänet. -Koska?
Kävin Robin Hillissä. -Mitä?
Halusin nähdä missä asut. Kaipasin sinua niin.
Tapasitko isäni? Hän ei sanonut mitään.
Hän ei tiennyt kuka olen. Se tuli puheeksi vasta kun oli jo myöhäistä.
Tämä on hirvittävää. -Ei, tulimme hyvin toimeen.
Mistä te puhuitte? -Emme sinusta. Eniten äidistäsi.
Hän neuvoi kuulemaan sydämen ääntä. Tiedän että hän on puolellamme.
Meille pitäisi olla pöytä... Ei, isäni on tuolla.
Val! Tulkaa istumaan. - Minun poikani.
Muistathan Jonin? -Aivan, Jolyonin poika.
Aloitetaan merianturalla ja ankalla. Kaksi paikkaa lisää, kiitos.
Olkaa hyvä ja istukaa.
Hauska nähdä sinua, poika.
Missä George on? -Komitean kokous.
Nostaa vain ruoan hintaa. Tai viinin.
Kuinka isäsi voi? -Hyvin. Kaipasi äitiä kun olimme poissa.
Entä hurmaava Irene? -Hienosti.
Etkö tunne Soames Forsytea? -Hän ja isäni eivät tule toimeen.
Voihan sen niinkin sanoa. -Tiedättekö mitä tapahtui?
Paras olla kysymättä, Jon. -Tulenarka asia.
Kuinka tamma voi? -Hyvin, mutta ei vielä varsoja.
Forsytet ovat kummaa väkeä.
Pieni neuvo sinullev älä anna Soamesin määrätä.
Minä uhmasin häntä ja menin Winifredin kanssa naimisiin.
Huhutaan että olet ihastunut hänet tyttäreensä.
Pidä vain pintasi äläkä anna periksi.
Ja sen lisäksi... Fleur.
Älä vetkuttele. Joku muu saattaa ehtiä ensin.
Pahus sentään. Taisi käydä hullusti.
Mitä nyt, vanha veikko?
Suokaa anteeksi, herrat.
Meillä oli kokous rahoista jotka olet velkaa.
Olen aina puhunut puolestasi mutta sinut äänestettiin ulos.
Joudun pyytämään että poistut. -Tämä tuli vähän äkkiä.
Saat kaksi viikkoa maksuaikaa. Sitten voit hakea taas jäsenyyttä.
Varmaan jokin erehdys. Eikö?
Älä kerro tästä äidille. Olen loukannut häntä jo liikaa.
Sääli ettet ajatellut sitä aiemmin.
Herra Soames kysyy rouva Dartiea. -No?
Rouva lähti kukkakauppaan. -Hän saa tulla myöhemmin.
Tai ei, pyytäkää hänet sisään.
Hän tulee pian.
Ryyppy?
Ei minullekaan.
Ole hyvä.
Mukavat juhlat teillä. Sukukin paikalla.
Tulitkin juuri sopivasti. Minulla on sinulle ehdotus.
Se voi olla hyvinkin tuottoisa. Nyt on niin että...
Sinulta on rahat loppu. -En nyt sanoisi noinkaan.
Mutta menoja on vain enemmän kuin tuloja.
Olet veloissa. -Saat tilaisuuden ansaita ylimääräistä.
Kuulostaa vain niin säälittävältä.
Älä nyt, Soames. Rikaskaan ei jätä uutta tilaisuutta käyttämättä.
Jatka. -Näetkö nyt?
Kaksi prosenttia yli pankkikoron.
Paljonko tarvitset? -Mahdollisimman paljon. 150? 200?
Millä vakuuksilla?
Talo ei ole sinun. -Minua ei tarvitse muistuttaa.
Winifred. -Tarjoatko vaimoasi lainan vakuudeksi?
Hän on sisaresi. Pyydän apuasi suvun hyvän maineen suojelemiseksi.
Siinä tapauksessa sinun olisi pitänyt naida joku muu.
Ainakaan sitä en kadu. -Mitä Winifred sanoo?
Minä en sentään komentele häntä. Sääli ettet osaa antaa anteeksi kuten hän.
Harjoitus tekee mestarin. -Kaikki ei ole ollut yksipuolista.
"Myötä- ja vastoinkäymisissä"...
Olet aina kadehtinut minua. Valitettavasti naisten kanssa on niin -
että muutkin asiat kuin pankkitili ovat tärkeitä.
Koko kaupunki sen tietää. Annette tuntee kummaa vetoa mantereelle.
Ettäs kehtaat?
Tämä tuotiin puoli tuntia sitten.
Hyvää iltaa, herra Dartie. Haluatteko pöydän ruokasalista?
Sanoin kaksi viikkoa, en kaksi tuntia.
Sain kokoon jonkin verran. Enempää ei taida olla.
Mutta kaikki on jo maksettu käteisellä. Sinulla on ilmeisesti hyväntekijä.
Saat kaiken takaisin. Joka pennyn. Aivan vous. Paljon kiitoksia.
Mistä tiedät että se olin minä? -En ole tyhmä. Hienosti tehty.
Olen muuttunut. Ei enää viinaa, pelejä eikä naisia. Arvostan elämääni näin.
Minulla on vaimo, ystäviä, terveys, katto pään päälle. Mitä tarvitsisin?
Tapaan huomenna poikani.
Valmis, George? Lähdetään. -Carltonin kasinolle.
Mutta sinähän olet muuttunut. Dartie...?
Minä katson.
Täyskäsi. Valitan, vanha veikko.
Tietääkö Freddie missä olet? -Viimeinen kerta. Keskiyön jälkeen...
Olet muuttunut mies. -Täsmälleen.
Minä katson.
Taitaa olla minun iltani, herrat. Kiitos teille.
Jokaikinen penny. -Sanoin ei. Ja sehän on vain rahaa.
Ehkä sinulle, mutta minulle... Korttipeli on tylsää. Mitä seuraavaksi?
George... Tunnen että onni suosii tänään.
Näettekö miten helppoa on hävitä? -Katso minua.
Pariton luku kolmesti peräkkäin joten seuraava...
Parillinen.
Pariton.
Ei enää panoksia.
Musta 31.
Pian sinä häviät. -Ajattele perhettäsi.
Heidän takiaan teenkin tämän. Viimeisen kerran.
Dartien viimeinen panos. -Voit menettää kaiken.
Ei enää panoksia, herrat.
Punainen 16.
Onnittelen, sir. Talo tarjoaa. -Suurenmoista.
Saatte kernaasti jatkaa. -Ei, minä lopetan tähän.
Haluatteko sekin? -Ei mitään pankille. Käteistä!
Pidä kiinni rahoista. -Vien Freddien lomalle.
Val voi maksaa tamman Profondille. Profondista ei ota selvää.
Ei hullumpi. -Olen samaa mieltä.
Varo, hevonen!
Kuinka kävi, Dartie?
Noin, vanha veikko.
Vanha veikko?
Voi ei. Ei...
"Vien Freddien lomalle" olivat hänen viimeiset sanansa.
Älä pelkää, olen täällä tukenasi. Hän jätti tyhjiön minunkin elämääni.
Kyllä me jotenkin pääsemme sen yli.
Anteeksi.
Mitä me odotamme? -Pari minuuttia vain.
Olisit antanut minun järjestää kaiken.
Winnie halusi sinun säilyttävän tämän.
Aika ei ole oikein sopiva. -Koska on?
Tulitko järjestämään hankaluuksia? -En, tulin suremaan ystävääni.
Miksi tulet rikkomaan perheeni? -Totta puhuen se on aina ollut rikki.
Jo kauan ennen tuloani. -Kerro sitten totuus.
Tiedän että isäni halusi mennä Irenen kanssa naimisiin.
Halusi vai meni?
Sitten he erosivat.
Herra Dartien kilpavärit. -Hienosti ajateltu.
Lähdetään sitten.
Jon? -Fleur! Mitä sinä teet täällä?
Tiedän nyt kaiken. -Tule.
He olivat naimisissa ja erosivat. Sinun äitisi ja minun isäni.
Kuka kertoi sinulle? -Profond.
Olen varma että se on totta. Niin se on, Jon.
Se oli varmaan skandaali. Siksi kukaan ei halua puhua siitä.
Isä ei anna meidän olla yhdessä. Siinä täytyy olla myös aviorikos.
En usko. -Isä ei ikinä hyväksy meitä.
Soittaako äitisi pianoa? -Soittaa. Miten niin?
Isä rakasti häntä syvästi. Hirveää. -Täytyy olla jokin ratkaisu.
Menen nyt. Joku voi nähdä meidät. -Minä puhun heille.
He ymmärtävät. Pakotan heidät.
Pyydän, jää vielä hetkeksi.
Jon?
Fleur.
Tulin juuri hautajaisista. -Hän oli surullinen.
Niin, tietenkin.
Kuinka Winifred-tätisi jaksaa? -Hän selviytyy.
Tule teelle meidän kanssamme.
Kerron Jonin isälle että olet täällä. Hän ilahtuu. Älkää viipykö kauan.
Fleur oli hautajaisissa.
Niin surullista...Fleur.
Jon kiltti, tarjoa Fleurille voileipää.
Kaunis talo. Koska se rakennettiin? -Kauan sitten.
Fleur kysyi soitatko pianoa. Hän haluaisi kuulla. - Etkö vain?
Onko hillo omista karviaisista? -Ne ovat kyllä viherluumuja.
Taisin kuulla auton äänen.
Oli mukava tavata. Tule pian uudelleen. -Kiitos teestä.
Kerrohan, nyt kun näit miten asumme -
onko se erilainen kuin kuvittelit vai täysin samanlainen?
Luumuja. Karviaisia.
Pelkkää helkutin hilloa!
Jon! -Syytätkö sinä minua?
Kertoiko hän että hän kävi täällä kun olit Ranskassa?
Hän huijasi minua. -Hän ei ole sellainen.
Hän tuppautuu Hollyn vieraaksi eikä kerro minulle kuka hän on.
Poika kulta, etkö näe mikä hän on? -Hän ei saanut tilaisuutta kertoa.
Ja kun hän teki sen, niin... -Et usko tuota edes itse.
Hän valehtelee sinulle ja kaikille. -Kaikki on vain hänen isänsä takia.
Vai mitä? -Hän on isänsä tytär.
Et saa kohdella häntä tuolla tavalla. Rakastan häntä yhä enemmän.
Pyydän Jon, unohda hänet.
Mikä sinä olet sanomaan minulle ketä minä voin rakastaa.
En ole enää lapsi, minä päätän itse. -Jon.
Kuuntele minua!
Jon?
Kuuntele minua, Jon.
Avaa ovi, Jon kiltti.
Jon? Pyydän, puhu meille.
Kuulitte Vancouver Cityn osakkeesta. -Se laski.
Kaikki laskee. Mutta lopulta kaikki taas nousee. Yleensä.
Nykyään ei ole helppo olla optimisti. -Toki, katsokaa vaikka metroa.
Vartissa Highgateen ja illalliselle. Se ei ole hullummin.
Herra Dartie-parka. Kuinka rouva Dartie suhtautuu?
3184 puntaa ja 4 shillinkiä.
Se tekee 350 puntaa vuodessa. Surukin on siten helpompi kestää.
Herra Jolyon. -Gradman. - Soames.
Olemmeko sopineet tapaamisesta? -Etsin poikaani.
En usko että hän on meillä.
Tämä on tyttäresi tekosia. Olisi jättänyt pojan rauhaan.
Mitä sinä puhut? -Fleur kävi meillä. He tapailevat.
Mihin oikein pyrit? -Missä Fleur on? Jon on siellä.
Fleur on perhetapaamisessa Dartien muistoksi. Olen lähdössä sinne.
Fleur ei ole poikasi kanssa. -Kuulostaa hyvältä, kiitos.
Irene on suunniltaan huolesta. Jon lähti eilen sanaa sanomatta.
Jos näet Fleuria... -Kysyn häneltä.
Tämä ystävyys on pelkästään pahasta. -Olen tietoinen siitä.
Minä puhun hänelle.
Hän ei taida olla kunnossa. -Ei.
Entä pojan tilanne? -Niinpä.
En silti yhtään ihmettele. Hän varttui erikoisissa oloissa.
Niin siinä käy kun ei pitäydy säädylliseen perhe-elämään.
Kuten rouva Gradman sanoov "Paha veri tahtoo ulos."
"Herra Forsyte, velvollisuuteni on ilmoittaa teille" -
"että vaimonne tapaa vastenmielistä ulkomaalaista, Prosper Profondia."
Varovasti etteivät puuosat vahingoitu.
Mikä Soamesia vaivaa? Näyttää huolestuneelta.
Ottakaa kortti, madame. Mikä tahansa.
Ota kortti? Ruutuviitonen.
Teidän ei pidä kertoa sitä. -Olinpa hölmö.
Ottakaa kortti.
Pankaa takaisin.
Löydämmekö korttinne?
Onko tämä korttinne? Uskomatonta. -On!
Bravo!
Et huijaa ketään happamalla naamallasi. Et voi sietää häntä.
Et sinäkään huiputa ketään.
Näyttäkää yksi. Tehkää temppu. -Ei, en minä osaa.
Sehän on Dartie. -Todellakin.
Tyypillistä Dartiea.
Cheltenham. Meiltä meni 36 tuntia ennen kuin olimme kotona.
Haluan puhua kanssasi. -Mitä nyt?
Myöhemmin. -Tämä otettiin Rivieralla.
Mitä hänestä sanottiinkin, hän tuli aina takaisin luokseni.
Onnellinen pariskunta.
Pelkään että se oli viimeinen kuva.
Isälle. -Dartielle.
Dartielle. -Niin...
Tulisit vähäksi aikaa meille. Pääsisit pois Green Streetiltä.
Voi olla että tulenkin. Kiitos.
Meidän pitäisi lähteä. -Minun on mentävä ompelijalle.
Ja sen jälkeen teelle ystävän kanssa.
Tulethan kuitenkin päivälliselle? -Tietenkin.
Au revoir.
A bientôt!
Olen pahoillani, isä. -Ja sinäkin... Missä Jon Forsyte on?
Jon? -Hän on ilmeisesti kadonnut.
En tiedä siitä mitään. Vannon.
Olit siellä teellä eilen.
Se oli tyhmästi tehty. Hän pyysi, mutta olisi pitänyt kieltäytyä.
Hänen vanhempansa olivat hirveitä.
Sitten ei puhuta siitä enempää.
Ei kai välillänne ole mitään? -Ei mitään.
Miten Jon saattoi tehdä tämän sinulle? Miksi juuri nyt?
Hän ei tiedä että olen sairas. -Aika hänenkin avata silmänsä.
Hän ei ehdi muuta kuin ajatella Fleuria.
Me riitelimme. -Hänestäkö?
Entä jos olen menettänyt hänet?
Jon tulee takaisin. Merkitset hänelle niin paljon.
Missä hän on?